رسالة: T-S AS 153.82 + DK 166
رسالة T-S AS 153.82 + DK 166الوصف
Fragment of a letter from Toviyya (Tobias) b. Moshe, ca. 1050. In poetical Hebrew. Dating: ca. 1050 CE. Verso: Receipt or accounts. (Information from CUDL.) Note that DK 166 is the incorrect shelfmark; the current shelfmark may be DK M61, but the M series fragments are missing.
Edition: Gil, Moshe
Translation:
T-S AS 153.82 1r
![1r 1r](https://images.lib.cam.ac.uk/iiif/MS-TS-AS-00153-00082-000-00001.jp2/full/500,/0/default.jpg)
النصوص المفرّغة
Moshe Gil, Palestine During the First Muslim Period (634–1099) (in Hebrew) (Tel Aviv: Tel Aviv University, 1983), vol. 2.- [מעלה ]ה ובאים יומם ולילה בוטחים אותה בשררה וגדולה
- [ אבל היא חפ]צה להיות כשמלה מגוללה והוא עוד ישיב אמריו
- [ לה] והיית כבתחלה ואל תנחמי ואוסיף לך כהנה וכהנה
- [ מכל בנו]ת אדום המעולה וגם שלטנות חוצותיה
- [ תחינתה] מפילה ולא תביטני עוד לפני פסילי אפילה
- [ ]ע וראה כי שבתי אל אישי הראשון בלב שבורה
- [ ]ל [ ] והוא יצילני מיד בוערים וגם מאומה כסילה
- [ ] עד שהשקיף שדי עלי בחמלה והוציא
- [אותה מידם בי]ראה והגאילה ואל השפלה הנהילה
- [ ]ל [ ] וכאשר ראה
- [ לה]סגירני ביד
الترجمة
T-S AS 153.82 1v
![1v 1v](https://images.lib.cam.ac.uk/iiif/MS-TS-AS-00153-00082-000-00002.jp2/full/500,/0/default.jpg)
verso
- [ ] ישרי [ /
- [ ] ישרים / [
- [ כפי] כבודו וכפי / [ ו]כפי מעלתו
- [ ] יברכם [כ]הבטח[ ]ל ק / ויקבצם מארבע פנות
- [ה]ארץ: להביאם אל צבי אל אר[ץ ] / לא ירעבו ולא יכאבו לא יצמאו ולא יותלאו לא
- שרב ביום ושמש [ו]לא קרה ב[לילה] / כי מ[ר]חמם ינהגם וינטלם ועל מבועי מים ינהלם
- כהבטחת נואם לא ירעבו ולא / [יצמ]או ולא יכם שרב ושמש וג מגמת מכתב
- זה מאיש עני ונבזה טוביה ע/[בדכ]ם הרזה המוטרד בעונותיו ממקום נביא וחוזה
- נחקקו טורים אלה אליכם א/דירי אום סגולה להזכיר יגונות נפש צלולה היותה
- בין אומה ערלה בבושה וחרפה ואמ/ללה בקחת אותה מתוך כנסת גלולה לפני קדר
- העמידוה בהשפלה לא היתה [יכו]/לה למללה ויי הסיתם בעבור לשזיבה לגאולה והם
- חישבו לקטלה מכה זו היכוה בלי / היות לה תעלה ומהם חישבו עוד לסקלה ומהם רבים
- רצו היות עטים ביללה בבית הכל[א] ש/מוה בקללה שמו בה דבר עלילה למען ישפוט
- עליה משפט עולה ובכל אלה הא[ ] / עתה נשכלה ונשאה עיניה אל נורה עלילה
- [ ]רא בתחנה ותפלה ערב / [ובק]ר וצהרים בשאלה בצום ובכי בלי אוכלה
- [ ]ל ולה[ / ה]קימה עליה שבועה גדולה שלא לשוב מאחרי שוכן